Els estudis generals realitzats sobre la història de l’art català encara no han profunditzat en la història de l’art local. En la postguerra (1939-1959), els intents de crear un art franquista no van consolidar una proposta estètica i estilística, però sí van incidir en l’ambient artístic, carregat de censura i ús polític de l’art com a propaganda del règim. L’arribada de les segones avantguardes a Sabadell, a finals dels anys quaranta i principis dels cinquanta, suposà per a la ciutat l’arribada de la renovació avantguardista. Aquesta renovació la van dur a terme a la ciutat un petit nombre d’artistes (13) en un panorama amb més de 200.General studies on the history of Catalan art have failed to do research into local art history in any depth. In the post-war period (1939-1959), attempts to create a pro-Franco art did not produce an aesthetic and stylistic proposal, but they did influence the artistic milieu, which was full of censure and made use of art politically as a propaganda weapon for the regime.The second avantgarde wave in Sabadell, at the end of the forties and beginning of the fifties, brought about an avant-garde renewal carried out by just thirteen of the over two hundred artists in the city