Хормони и антибиотици су најчешће коришћени лекови у репродукцији
животиња. У поређењу са другим терапијским индикацијама, хормони се више
користе него антибиотици у лечењу репродуктивних поремећаја. Оболеле
животиње треба лечити како са становишта добробити животиња, тако и због
одржавања и унапређења њихових производних резултата. Успех у
репродукцији мери се врло прецизним параметрима ефикасности производње
као што су индекс осемењавања, дужина сервис периода, међутелидбено
раздобље, репродуктивни ремонт запата. Примена хормона захтева
рационалан приступ који подразумева постављање прецизне дијагнозе и у
складу са тим и избора терапијског протокола. Најчешће индикације за
примену хормона односе се на протоколе синхронизације еструса и овулације,
лечење патолошких стања репродуктивних органа (цисте на јајницима,
ендометритиси, пиометра, итд) за индуцију порођаја или побачаја, односно
као потпорна терапија у лечењу маститиса. Успешност примењене терапије не
зависи искључиво од избора хормонског протокола, већ и од општег
здравственог статуса краве, њене кондиције, метаболичког статуса, исхране
али и амбијеталних услова (топлотни стрес, доступност хране и воде,
зоохигијенски услови). Хормонски протоколи који имају за циљ фиксирање
времена осемењавања и последично смањења манипулативних трошкова и
ангажовање људства, врло су осетљиви на пропусте у менаџменту. У
репродукцији крава најчешће примењивани хормони су простагландини,
гонадотропни рилизинг хормон и његови изомери, синтетски хипофизарни и
екстрахипофизарни гонадотропини, прогестеронски интравагинални апарати
и окситоцин. Сви наведени хормони су безбедни за примену код млечних
крава јер не остављају резидуе у млеку.Hormones and antibiotics are the most commonly used drugs in animal
reproduction. Compared to other therapeutic indications, hormones are used
more than antibiotics in the treatment of reproductive disorders. Diseased
animals should be treated both from the point of view of animal welfare and to
maintain and improve their production results. Success in reproduction is
measured by very precise parameters of production efficiency, such as the
insemination index, the length of the service period, the intercalving period, and
the reproductive overhaul of the herd. The use of hormones requires a rational
approach, which implies the establishment of a precise diagnosis and, accordingly,
the selection of a therapeutic protocol. The most common indications for the use
of hormones refer to estrus and ovulation synchronization protocols, the
treatment of pathological conditions of the reproductive organs (ovarian cysts,
endometritis, pyometra, etc.) for the induction of childbirth or abortion, that is,
as supportive therapy in the treatment of mastitis. The success of the applied
therapy does not depend exclusively on the choice of hormonal protocol, but also
on the general health status of the cow, its condition, metabolic status, nutrition,
and environmental conditions (heat stress, availability of food and water, animal
hygiene conditions). Hormonal protocols, which aim to fix the time of
insemination and consequently reduce manipulative costs and human resources,
are very sensitive to management failures. In cow reproduction, the most
commonly used hormones are prostaglandins, gonadotropic releasing hormone
and its isomers, synthetic pituitary and extrahypophyseal gonadotropins,
progesterone intravaginal devices and oxytocin. All the mentioned hormones are
safe for use in dairy cows because they do not leave residues in the milk.Zbornik radova i kratkih sadržaj