Våren 2006 blei det gjennomført en ny omfattende ungdomsundersøkelse i Oslo - 10 år etter den første. Det er sett på familieforhold, ulike former for kriminell og antisosial atferd, bruk av rusmidler, fattigdom, tilpasning og mestring av skolen og helserelaterte spørsmål. Videre har vi vært opptatt av fordelingseffekter. Er det fremdeles slik at levekår, helse og livssjanser er ujevnt fordelt, ikke bare mellom ulike sosiale grupper, men også ut fra hvor i byen den enkelte bor? Enda et tema er endring. Hvilke endringer har skjedd i et tiårsperspektiv - fra 1996 til 2006? Et overordna trekk er at ungdom, med noen unntak, har blitt mindre utagerende og sosialt mer tilpassa. Dette mønsteret går igjen i en rekke ulike sammenhenger. De unge ruser seg mindre, begår mindre kriminalitet, oppfører seg bedre på skolen, er mer knytta til nærmiljøet der de bor, og de har et bedre forhold til foreldrene sine. Samtidig er det ikke noe som tyder på at gapet mellom øst og vest har blitt mindre. Tvert om, kontrastene i ungdomsmiljøene ut fra slike geografiske dimensjoner har blitt større. Spesielt har vi fått en forsterkning av en egen Indre Øst-problematikk. Mønsteret bekrefter at det kan være formålstjenelig å forholde seg til to geografiske motpoler i analyser av bydelsforskjeller - øst-vest og sentrum-omegn