1 research outputs found
ОБРАЗ МАЙБУТНЬОГО ЯК ЧИННИК АДАПТАЦІЇ СТУДЕНТІВ ПЕРШОГО КУРСУ ДО УМОВ НАВЧАННЯ У ВИЩОМУ ЗАКЛАДІ ОСВІТИ
Стаття присвячена дослідженню проблеми психологічної адаптації студен- тів-першокурсників до умов навчання у вищому закладі освіти, а також тому, якими є глибинні особистісні чинники успішної адаптації. Припускаємо, що образ майбутнього, як складне інтегральне утворення, що включає в себе ціннісні орієнтації й перші життєві плани, як плановані, так і очікувані події, засвоєні стереотипи соціальної поведінки, елементи самооцінки, установки та емоційне ставлення до майбутнього, є саме тим визначальним фактором, що сприяє ви- бору студентом успішної стратегії адаптації до умов навчання у вищому закладі освіти. Образ майбутнього – це структурний елемент психологічного часу осо- бистості, який становить собою узагальнену візуалізацію моделі її власного майбутнього, що є результатом антиципації нею майбутнього (його близької, середньої і віддаленої перспектив).
Як правило, проблема адаптації порушується стосовно нових, незнайомих для індивіда ситуацій, які мають для нього істотне та життєво важливе значен- ня. Це означає, що не адаптованість, «не пристосованість» може з високою ймовірністю призводити до психічного неблагополуччя індивіда, стану дистре- су, серйозної загрози для його життєвих інтересів. Неадаптованість проявля- ється в неадекватному розумінні ситуації, у такому способі дій, який підвищує несприятливість ситуації, її загрозливість.
Наведено результати досліджень, які представляють з одного боку найти- повіші проблеми першокурсників та ступінь успішності їх адаптації до умов вищого навчального закладу. З іншого − зміст і ключові характеристики образу майбутнього. Аналіз результатів засвідчує, що образ майбутнього безпосеред- ньо впливає на процеси цілепокладання і пов’язаний з такими утвореннями, як мрії, цілі, життєві програми та плани особистості.Питання майбутнього для молоді стає центральним і вимагає активного вибудовування шляхів і способів досягнення своїх цілей. Рефлексивний рівень особистості в молодому віці до- зволяє доволі детально описати своє уявне майбутнє, усвідомити перспективу досить значного проміжку часу, завдяки чому вона реалістично уявляє навіть віддалене майбутнє. Успішно адаптовані першокурсники мають значно чіткі- ший і більш структурований образ майбутнього, бачення дальшої перспективи і більш насичене життя у рефлексивному прогнозуванні власного майбутнього. Також вони в більшій мірі є професійно орієнтованими.
Ключові слова: адаптація, образ майбутнього, самовизначення, стратегія життя, часова перспектива, психологічний вік, ціннісні орієнтації