4 research outputs found
Utjecaj COVID-19 epidemioloŔkih mjera na rad Hrvatskog tercijalnog centra za kolorektalni karcinom
Background: In the past six months, Croatia faced a short lockdown and a slow return to most hospitalsā everyday activities. During the lockdown, our center, as a part of the University Hospital Centre specialized for solid cancer, was enabled to maintain most of the routine practices with the one-month colonoscopy exception.
Aim: To determine the oscillation in the number of endoscopies and colorectal surgery for 13 months (six months pre and post COVID-19 lockdown).
Materials and methods: From August 1st, 2019, until August 31st 2020, the hospital analytics determine the number of colonoscopies, screening colonoscopies, and surgeries.
Results: During the given period number of detected and operated colorectal cancers was stable, except for April, when we mostly did not perform colonoscopies.
Conclusion: We maintained a pre-COVID-19 pace in colorectal cancer treatment, colonoscopies, and colorectal surgery after epidemiological guidelines for colonoscopies and colorectal surgery were applied, owing to the relatively stable overall epidemiological situationU posljednjih Å”est mjeseci suoÄili smo se s kratkom obustavom rada i polaganim povratkom u normalne aktivnosti u veÄini bolnica u Hrvatskoj. BuduÄi da smo jedina bolnica koja se bavi iskljuÄivo lijeÄenjem solidnih novotvorina u Hrvatskoj koja djeluje unutar velikog sveuÄiliÅ”nog bolniÄkog centra, uspjeli smo održati veÄinu svojih rutinskih djelatnosti, osim jednomjeseÄnog obustavljanja kolonoskopija.
Cilj: Odrediti oscilacije rada kroz broj endoskopija i zahvata kolorektalne kirurgije tijekom razdoblja od 13 mjeseci (Å”est mjeseci prije i nakon zakljuÄavanja COVID-a).
Materijali i metode: koristili smo podatke bolniÄke analitike za razdoblje od 1. kolovoza 2019. do 31. kolovoza 2020. za broj kolonoskopija, probirnih kolonoskopija (polipektomija i detektiranih karcinoma) te kolorektalnih operacija.
Rezultati: Tijekom odreÄenog razdoblja broj otkrivenih polipa te otkrivenih i operiranih karcinoma debelog crijeva bio je stabilan, osim u travnju kada uglavnom nismo radili kolonoskopije. Oscilacije kolonoskopija u sklopu nacionalnog programa vezane su uz cikluse poziva.
ZakljuÄak: Nakon usvajanja mjera predloženih u smjernicama za kolonoskopije i kolorektalnu kirurgiju i relativno stabilne ukupne epidemioloÅ”ke situacije, zadržali smo kontinuitet u lijeÄenju karcinoma debelog crijeva tijekom COVID epidemije
Potpuni patoloŔki odgovor nakon neoadjuvantne kemoradioterapije lokalno uznapredovalog karcinoma rektuma
Background: The prognosis of rectal cancer has improved with neoadjuvant treatment for locally advanced disease. Twenty percent of patients respond to treatment with complete pathological regression, which is clinically estimated with magnetic resonance imaging.
Aim: describe the properties of the pathological complete response group of patients at our institution
Materials and methods: All selected patients received LCCRT at the University Hospital for Tumors Sestre milosrdnice University Hospital Center, Zagreb, between January 2014 and December 2019 and were later surgically treated at the same facility.
Results: We identified 23 patients with complete pathological responses, of which, despite surgery, seven progressed. We recorded a higher proportion of female patients in that group and younger age of onset. MRI preoperatively was not yet predictive of a complete pathological response.
Conclusion: The proportion of patients with a complete pathological response is 16% in this cohort. All patients underwent surgery but did not receive consolidating therapy. About 30% progressed during the observed period.Uvod: Prognoza raka rektuma poboljÅ”ana je neoadjuvantnim lijeÄenjem lokalno uznapredovale bolesti. Dvadeset posto pacijenata reagira na lijeÄenje potpunom patoloÅ”kom regresijom, Å”to se kliniÄki procjenjuje magnetskom rezonancijom(MR).
Cilj: opisati svojstva skupine pacijenata s patoloŔkim potpunim odgovorom u naŔoj ustanovi
Materijali i metode: Svi odabrani pacijenti primili su LCCRT u KBC-u Sestre milosrdnice, Zagreb, izmeÄu sijeÄnja 2014. i prosinca 2019. te su kasnije kirurÅ”ki lijeÄeni u istoj ustanovi.
Rezultati: Identificirali smo 23 pacijenta s potpunim patoloÅ”kim odgovorom, od kojih je, unatoÄ operaciji, sedam imalo progresiju bolesti. U toj skupini bilježimo veÄi udio bolesnica i mlaÄu dob pri dijagnozi. Magnetska rezonanca prije operacije nije bila pouzdan pokazatelj potpunog patoloÅ”kog odgovora.
ZakljuÄak: Udio pacijenata s potpunim patoloÅ”kim odgovorom je 16% u ovoj kohorti. Svi pacijenti su operirani, ali nisu primili konsolidirajuÄu kemoterapiju. Oko 30% je imalo progresiju bolesti tijekom promatranog razdoblja
Stome
Ostomies are relatively frequent in emergent and elective abdominal surgery but often neglected and relegated to the junior or less experinced members of the operating team. In Croatia there are about 5000 patients with either ileostomy or colostomy. Patients do receive preoperative and postoperative counseling about living with a stoma. Most patients can be reassured and made more comfortable with the concept. It is important to stress the necessity of stoma formation: sometimes it is the only option after intestinal resection or in emergency setting surgery, protection from severe abdominal infection or improvement quality of life in most patients with disordered bowel function (colitis, incontinence). There are also patient groups dealing with the issue. However, concept and stygma of ostomies should be delt with in a more general fashion and the entire multidisciplinary team and people dealing with these patients on primary care level should be aware of it. Finally, development of concept of enterostomal therapist- specialist available to aid the patient well after the surgery is crucial. In
this paper we discussed ostomy formation, possible complications and members of the team dealing with ostomies.Kreiranje stoma je relativno Äest problem u hitnoj i elektivnoj abdominalnoj kirurgiji no Äesto zanemaren i prepuÅ”ten mlaÄim ili manje iskusnim Älanovima operativnog tima. U Hrvatskoj postoji oko 5000 bolesnika koji žive sa ileostomom ili kolostomom. Bolesnici se preoperativno i postoperativno savjetuju kako živjeti sa stomom. VeÄini bolesnika se može osigurati potrebna skrb odnosno olakÅ”ati svakodnevno funkcioniranje sa stomom i komplikacijama koje se mogu pojaviti vezano uz stomu. Važno je naglasiti da je stoma ponekad neophodna: kao jedina opcija nakon resekcije crijeva ili u stanjima hitnosti, kao zaÅ”tita zbog teÅ”kih abdominalnih infekcija ili poboljÅ”anje kvalitete života u nekim stanjima (crijevne upalne bolesti, inkontinencija). Postoje radne grupe bolesnika koji žive sa stomom. MeÄutim, koncept života sa stomom i stigma koju ona nosi bolesniku mora se olakÅ”ati bolesniku i putem multidisciplinarnog medicinskog tima ukljuÄujuÄi i lijeÄnike obiteljske medicine. Na koncu kljuÄno je razvijati koncept enterostomalnog terapeuta-specijalista koji Äe pomoÄi bolesniku po zavrÅ”etku kirurÅ”kog lijeÄenja i otpuÅ”tanja iz bolnice. U ovome Älanku nastojali smo objasniti kirurÅ”ke principe formiranja stome, moguÄe komplikacije i tim koji bi trebao biti na raspolaganju bolesniku kojem je kreirana stoma