La casa és un conjunt de condicions físiques que en fan un habitatge, però també,
és una xarxa de relacions que conformen la vida domèstica. Si bé el disseny
disposa d’instruments molt efectius per garantir els estàndards d’habitabilitat, no
es planteja, al mateix nivell, la qualitat de la domesticitat, la regulació de la qual,
queda en el terreny dels usos dels habitants. L’estudi de cas de l’espai narratiu de
les Peces de Cambra d’August Strindberg, analitzat a partir del conjunt d’àmbits
comuns de la vida social, que proposa Peter Sloterdijk, permet establir quatre tipus
ideals de cases sense llar i identifi car greus dèfi cits de domesticitat. Des d’aquests
contraexemples s’obren perspectives que amplien l’horitzó del projecte d’espais
domèstics.La casa es un conjunto de condiciones físicas que componen una vivienda, pero
también, es una red de relaciones que conforman la vida doméstica. Si bien el
diseño dispone de instrumentos muy efectivos para garantizar los estándares de
habitabilidad, no se plantea, al mismo nivel, la cualidad de la domesticidad, la regulación
de la cual, es responsabilidad de los usos de los habitantes. El estudio de
caso del espacio narrativo de las Piezas de Cámara de August Strindberg, analizado
a partir del conjunto de ámbitos comunes de la vida social, que propone Peter
Sloterdijk, permite establecer cuatro tipos ideales de casas sin hogar e identifi car
graves défi cits de domesticidad. Desde estos contraejemplos se abren perspectivas
que amplían el horizonte del proyecto de espacios domésticos.The house is a set of physical conditions that constitute a dwelling, but it is also a
network of relations that make up domestic life. Although design has a number of
effective tools that can guarantee the standards of living, it does not take into account,
to the same extent, the quality of domesticity, whose regulation is restricted
to the domain of the dwellers’ uses. The case study of the narrative space in August
Strindberg’s Chamber Plays, analysed from the set of common areas of social life
that is proposed by Peter Sloterdijk, allows us to establish four ideal types of homeless
houses and to identify severe domesticity defi cits. From these counterexamples,
new perspectives open up that broaden the horizon of the project on domestic
spaces