29 research outputs found
Baza znanja za brzu izradu prototipova tehnologijom selektivnog laserskog sinteriranja
U radu se prouÄava tehnologija brze izrade prototipova, toÄnije selektivnog laserskog sinteriranja i zapisivanje znanja koje se prikuplja tijekom cijelog postupka izrade. U suradnji s tvrtkom KLEX d.o.o. nastavljen je rad na postojeÄoj bazi znanja. Naglasak je stavljen na automatsko prepisivanje prikupljenih podataka u tablice i obrasce baze znanja. Za to su razvijene procedure koje razmjenjuju podatke izmeÄu razliÄitih datoteka te generiraju mape u koje se spremaju slike dijelova koji se izraÄuju. TakoÄer je predložen i jedan programski sustav za zapisivanje znanja koji može poslužiti kao dodatak bazi znanja, za zapisivanje specifiÄnih pojava u postupku brze izrade prototipova. Na kraju su predložene smjernice za daljnji razvoj baze znanja kako bi se poveÄala njena efikasnost i omoguÄila primjena u praksi
Model procesa obrade informacija i interakcija u timskom razvoju tehniÄkih sustava
Teamwork is often regarded as a critical operation element of product development organisations, whereas an efficient team-based approach to engineering design activities is a prerequisite for the success of technical systems development projects. Design team members thus need assistance in the form of methods and tools that will facilitate collaboration during team design activities, inasmuch as researchers and project managers require support in developing and prescribing the most appropriate and efficient methods and tools for the particular design tasks.
The research reported in the thesis aims at improving the understanding of designing in teams, primarily in the stage of conceptual design and from the perspective of information processing. A more specific research aim has been formed as follows: to review, develop and test models of team design activity in the development of technical systems, which will build on information processing and interactions appearing in team design activities in the conceptual design stage of the development. The main purpose of these models is to enhance decision-making and planning of technical systems development, by enabling both capturing and generating data sets that reflect process patterns distinctive for specific team compositions and working processes.
A state-transition-based theoretical and mathematical models have been developed and used to experimentally investigate the patterns of design operations performed during two types of team conceptual design activities ā ideation and concept review ā as well as two types of engineering design projects ā adaptive and innovative. The presented work builds on the perception of design problems as ill-defined and implies that conceptual design activities involve the simultaneous development of problems and solutions through the usage of three distinctive design operations: analysis, synthesis, and evaluation. The three design operations have been defined as fine-grain design information-processing acts performed by design teams when exploring the content of both the problem space and the solution space. Moreover, design operations have been conceptualised as transitions between states of the explored design space, thus providing a basis for the state-transition model.
The developed models and the accompanying computational tool fulfilled the purpose of supporting research activity. The results of the protocol analysis and computational simulation studies indicate that the model can be used to identify, analyse and simulate sequences of design
operations which are distinctive for specific working processes, such as divergent and convergent team conceptual design activities, as well as for a systematic approach to conceptual design. The experimental findings which could have been compared to the insight from the available literature have been found aligned with the current understanding of designing in teams. Based on the listed findings, it can be argued that the developed state-transition model provides more flexibility when it comes to capturing and comparing the patterns of analysis, synthesis and evaluation design operations in the problem and the solution space and offers the potential of improving design process understanding through either protocol analysis or computational studies of team conceptual design activity.Timski rad kljuÄan je element djelovanja gotovo svake organizacije, a uÄinkovit timski pristup razvojnim aktivnostima jedan je od preduvjeta za uspjeh inovativnih razvojnih projekata. Inovacije nisu specifiÄno vezane samo za izvanredne pojedince veÄ su i doprinos svih ljudi u organizaciji i njihovih zajedniÄkih aktivnosti. To su potvrdila i istraživanja posveÄena formalnim procesima razvoja i nastanka inovacija te njihovom doprinosu uspjeÅ”nom razvoju novih proizvoda, gdje su prouÄavanjem najboljih primjera iz prakse definirane smjernice koje je potrebno ukljuÄiti u razvojne procese organizacije kako bi se potaknula inovativnost. Uz to, u literaturi je primjetan znaÄajan porast interesa za prouÄavanje ponaÅ”anja inženjera u postojeÄim procesima i timskim aktivnostima kao Å”to su generiranje ideja, donoÅ”enje odluka, rjeÅ”avanje problema ili pregled konstrukcije.
Istraživanja takoÄer pokazuju da joÅ” uvijek postoji potreba da se Älanovima razvojnih timova osigura bolja metodoloÅ”ka podrÅ”ka i podrÅ”ka u alatima za koncipiranje i konstruiranje tijekom timskih aktivnosti razvoja tehniÄkih sustava, a voditeljima projekata alati i metode uz pomoÄ kojih Äe se lakÅ”e nositi s izazovima koji proizlaze iz kompleksnosti upravljanja timskim radom. Kako bi se to omoguÄilo, potrebno je razviti formalne modele obrade informacija i interakcija za uobiÄajene timske aktivnosti u kontekstu razvoja tehniÄkih sustava. Implementacijom takvih modela u simulacijama timskog rada moguÄe je generirati skupove podataka potrebne za analizu utjecaja promjena u kompoziciji timova i naÄinu izvoÄenja radnih procesa, kao i donoÅ”enja odluka pri realizaciji razvojnih projekata.
Cilj je istraživanja osmisliti, formulirati i testirati teoretske i matematiÄke modele aktivnosti timskog rada u razvoju tehniÄkih sustava. Istraživanjem se modeliraju procesi obrade informacija i interakcije tijekom timskih aktivnosti. Svrha modela i njihove primjene u eksperimentalnim studijama jest prikupljanje i generiranje skupova podataka relevantnih za analizu obrazaca obrade informacija za razliÄite kompozicije timova i razliÄite radne procese, a koji se mogu koristiti za donoÅ”enje odluka pri planiranju i upravljanju razvojnim projektima.
Predloženim istraživanjem verificira se hipoteza da modeliranje i simulacija obrade informacija i interakcija pojedinaca koji sudjeluju u izvoÄenju timskih aktivnosti omoguÄuje razumijevanje znaÄajki inovativnih i adaptivnih projekata razvoja tehniÄkih sustava te time unaprjeÄuje planiranje i upravljanje razvojnim projektima.
Metodologija
Istraživanje je metodoloÅ”ki utemeljeno na opÄoj metodologiji istraživanja u znanosti o konstruiranju te je provedeno u Äetiri osnovna koraka: preliminarno istraživanje (raÅ”ÄiÅ”Äavanje zahtjeva na istraživanje), pregled literature (deskriptivno istraživanje I), razvoj teoretskog i matematiÄkog modela (preskriptivno istraživanje) te provedba eksperimentalnih studija i validacije modela (deskriptivno istraživanje II). Preliminarno istraživanje ukljuÄuje pregled postojeÄe znanstvene i struÄne literature unutar podruÄja istraživanja s ciljem inicijalnog opisa postojeÄe situacije, željenih rezultata te definiranja osnovnih pretpostavki. Definirani su ciljevi, hipoteza i doprinosi istraživanja. Pregledom literature dan je uvid u vrste postojeÄih modela razvojnih procesa, s posebnim naglaskom na aspekte dekompozicije, obrade informacija i vrste razvojnih projekata. Pregled je ukljuÄio modele razliÄitih razina granuliranosti, od modela koji opisuju faze razvoja novih proizvoda do modela timskih aktivnosti koji opisuju korake obrade informacija i interakciju Älanova tima. Ishod toga koraka jest formulacija istraživaÄkih pitanja, Äime je usmjeren daljnji tijek istraživanja. Razvijena su dva modela. Teoretski model kao dio teoretskog okvira razvijen je na temelju saznanja iz pregleda literature. Drugi, matematiÄki model kreiran je na temelju statistiÄke analize podataka prikupljenih prvom eksperimentalnom studijom. Uz modele su razvijene pripadajuÄe vizualizacije procesa obrade informacija te raÄunalni alat za simulaciju procesa koncipiranja proizvoda. Eksperimentalne studije provedene su primjenom razvijenih modela u svrhu analize i generiranja podataka relevantnih za procesuiranje informacija u timskim aktivnostima razvoja tehniÄkih sustava. Rasprava o rezultatima eksperimentalnih studija ujedno je i evaluacija razvijenih modela, posebice u odnosu na formulirana istraživaÄka pitanja te prema kriterijima postavljenih ciljeva i hipoteze istraživanja.
Teoretske osnove
Preliminarnim pregledom literature istraživanje je fokusirano fazu koncipiranja proizvoda, gdje se tijekom razvoja tehniÄkih sustava javlja velika potreba za timskim radom. Za dekompoziciju i modeliranje procesa obrade informacija odabrana je paradigma operacija konstruiranja. Operacije konstruiranja osnovni su mehanizmi obrade informacija kojima se Älanovi tima koriste kako bi manipulirali sadržaj dviju dimenzija prostora konstruiranja ā prostora problema i prostora rjeÅ”enja.
Formulirane su definicije triju temeljnih operacija, odnosno skupina operacija obrade informacija u kontekstu timskog koncipiranja proizvoda: analize, sinteze i evaluacije. Timovi analiziraju kako bi unaprijedili razumijevanje pojedinih konstrukcijskih entiteta u istraženom prostoru konstruiranja. Analizom prostora problema raste razumijevanje potreba, zahtjeva i ograniÄenja dok se analizom prostora rjeÅ”enja poveÄava razumijevanje ideja, koncepata i koncepcijskih alternativa. Nadalje, timovi sintetiziraju kako bi stvorili nove entitete u prostoru konstruiranja. Sintezom rjeÅ”enja nastaju novi entiteti, ideje i rjeÅ”enja za zadane probleme dok sintezom problema nastaju entiteti koji opisuju nove potrebe, zahtjeve i ograniÄenja. Naposljetku, evaluacijom se ocjenjuje korisnost pojedinih entiteta u istraženom prostoru konstruiranja. Za razliku od analize i sinteze, evaluacija ukljuÄuje i entitet kriterija u odnosu na koji se provodi ocjenjivanje.
Tri temeljne operacije u prostoru konstruiranja objedinjene su u teoretski model prijelaza stanja, kao tranzicije izmeÄu stanja razvijanog tehniÄkog sustava, odnosno stanja procesa konstruiranja. Tako koncipiran model omoguÄuje preslikavanje i analizu udjela operacija konstruiranja, njihovih sekvenci i vjerojatnosti prijelaza iz jedne operacije u drugu tijekom timskih razvojnih aktivnosti. Uz model prijelaza stanja razvijene su i pripadajuÄe vizualizacije udjela operacija konstruiranja te su definirane varijable i mjere za analizu procesa pomoÄu eksperimentalnih studija.
Eksperimentalna studija analize protokola
Testiranje teoretskog modela i pripadajuÄih vizualizacija provedeno je eksperimentalnim studijama. Prva studija provedena je koriÅ”tenjem analize protokola, a s ciljem identifikacije obrazaca analize, sinteze i evaluacije u prostoru problema i rjeÅ”enja za dvije razliÄite vrste timskih aktivnosti u konceptualnoj fazi razvoja tehniÄkih sustava ā generiranja ideja i pregleda koncepata. Analiza protokola provedena je za Äetiri razvojna tima sastavljenih od studenata viÅ”ih godina strojarstva. Svaki je tim sudjelovao u jednoj aktivnosti generiranja ideja i jednoj aktivnosti pregleda razvijenih koncepata. Proces obrade informacija analiziran je metrikama i vizualizacijama predloženim u okviru teoretskih osnova modela prijelaza stanja.
Primjena teoretskog modela omoguÄila je identifikaciju obrazaca obrade informacija i interakcija karakteristiÄnih za dvije analizirane aktivnosti, poput divergentnih ciklusa sinteze problema i rjeÅ”enja tijekom aktivnosti generiranja ideja ili konvergentnih ciklusa analize i evaluacije rjeÅ”enja za vrijeme aktivnosti pregleda koncepata. Nadalje, primjena modela omoguÄila je identifikaciju obrazaca koji su bili uÄestali u obje aktivnosti, poput obrazaca sekvenci operacija analize, sinteze i evaluacije rjeÅ”enja te primjene sinteze kao sredstva za
prebacivanje iz prostora problema u prostor rjeÅ”enja i obratno. PotvrÄeno je da se odmicanjem faze koncipiranja smanjuje udio operacija konstruiranja u prostoru problema.
Rezultati prve eksperimentalne studije takoÄer otkrivaju da timovi na sliÄan naÄin pristupaju istraživanju prostora problema i rjeÅ”enja, koristeÄi se sliÄnim sekvencama analize, sinteze i evaluacije. Posebno je zanimljivo da ni aktivnost generiranja ideja ni aktivnost pregleda koncepata ne održavaju mikroobrasce sekvenci operacija konstruiranja kao Å”to su analiza ā sinteza ā evaluacija ili sinteza ā analiza ā evaluacija, na kojima se temelje neki od modela aktivnosti konstruiranja razmatranih pregledom literature.
MatematiÄki model i eksperimentalne studije
Rezultati i saznanja o obrascima obrade informacija iz prve eksperimentalne studije iskoriÅ”teni su za razvoj matematiÄkog modela. Identificirane su i statistiÄki modelirane veze izmeÄu udjela i sekvenci operacija konstruiranja. Te su veze, vodeÄi raÄuna o teoretskim osnovama prijelaza stanja, objedinjene i formalizirane unutar matematiÄkog modela. Validacija matematiÄkog modela provedena je repliciranjem rezultata prve eksperimentalne studije (analize protokola). MatematiÄki je model zatim raÄunalno implementiran simulatorom aktivnosti obrade informacija i interakcija u konceptualnoj fazi razvoja tehniÄkih sustava te su razvijeni novi eksperimenti s ciljem istraživanja obrazaca obrade informacija u inovativnim i adaptivnim razvojnim projektima. Postavke simulacija inovativnih i adaptivnih projekata definirane su na temelju saznanja proizaÅ”lih iz pregleda literature.
Niz simulacija adaptivnih i inovativnih projekata omoguÄio je prikupljanje veÄe koliÄine podataka o udjelima, redoslijedu i vjerojatnostima primjene operacija konstruiranja u razliÄitim stadijima koncipiranja tehniÄkih sustava. Identificirani su prijelazi stanja karakteristiÄni za dvije vrste projekata, poput konvergentnih ciklusa analize i evaluacije te divergentnih ciklusa sinteze i evaluacije unutar i izmeÄu prostora problema i rjeÅ”enja. Nadalje, takvi se prijelazi stanja mogu direktno povezati s koevolucijom prostora problema i rjeÅ”enja, odnosno epizodama u procesu gdje istraživanje jedne dimenzije prostora konstruiranja izaziva stvaranje novih entiteta u drugoj dimenziji. ViÅ”e potencijalnih epizoda koevolucije identificirano je za inovativne projekte. S druge strane, u simulacijama procesa adaptivnih projekata uoÄena je viÅ”a razina sistematiÄnosti, ponajviÅ”e u obliku dobro uoÄljivih konvergentnih i divergentnih stadija konceptualne faze. Formulirana je tvrdnja da su sistematiÄnost i epizode koevolucije usko povezani s dekompozicijom zadanog konstrukcijskog problema u potprobleme, ali i s neizvjesnoÅ”Äu u planiranju sljedeÄih koraka procesa razvoja. Adaptivne projekte karakteriziraju
niža razina neizvjesnosti i eksplicitna dekompozicija problema na poÄetku konceptualne faze, a inovativne projekte visoka razina neizvjesnosti i implicitna dekompozicija problema.
Vrednovanje istraživanja
Vrednovanje teoretskog i matematiÄkog modela, kao i podataka prikupljenih analizom protokola i raÄunalnim simulacijama provedeno je raspravom kojom se adresiraju hipoteza, ciljevi i istraživaÄka pitanja. Rasprava se takoÄer oslanja na saznanja iz dostupne literature.
Razvijeni teoretski i raÄunalni modeli te popratne vizualizacije ispunili su svrhu podrÅ”ke istraživanju timskih aktivnosti u razvoju tehniÄkih sustava. Rezultati eksperimentalnih studija ukazuju da se modeli mogu koristiti za identifikaciju, analizu i simulaciju obrazaca operacija konstruiranja, poput sekvenci analize, sinteze i evaluacije u prostorima problema i rjeÅ”enja, a koji su karakteristiÄni za razliÄite razvojne procese, poput divergentnih i konvergentnih timskih aktivnosti te sistematiÄnog pristupa konceptualnoj fazi razvoja tehniÄkih sustava. Rezultati analize protokola i raÄunalnih simulacija u skladu su s trenutnim saznanjima u podruÄju znanosti o konstruiranju. Å toviÅ”e, u usporedbi s postojeÄim modelima, razvijeni teoretski i matematiÄki modeli, koji se koriste paradigmom prijelaza stanja, nude veÄu fleksibilnost prouÄavanja i opisivanja obrazaca operacija konstruiranja i time unaprjeÄuju razumijevanje timskog konstruiranja.
Razvijene vizualizacije prijelaza stanja na tri naÄina dodatno proÅ”iruju razumijevanje identificiranih obrazaca. Prvo, kao svojevrsni sažetak svih prijelaza izmeÄu operacija konstruiranja unutar i izmeÄu prostora problema i prostora rjeÅ”enja, koji odražava frekventnost prijelaza iz jedne operacije konstruiranja u drugu. Drugo, vizualizacije se mogu koristiti kao predloÅ”ci za zapisivanje i prikaz uÄestalih obrazaca sekvenci operacija konstruiranja, ali i obrazaca koji su specifiÄni za pojedine timske aktivnosti u konceptualnoj fazi razvoja tehniÄkih sustava. TreÄe, vizualizacije promjene udjela pojedinih operacija konstruiranja tijekom timskih aktivnosti omoguÄuju intuitivnu analizu, usporedbu i karakterizaciju procesa konstruiranja za razliÄite timove te mogu pomoÄi u analizi pojava poput iteracije, neizvjesnosti, istraživanja prostora konstruiranja i sistematiÄnog pristupa konstruiranju.
Na temelju vrednovanja istraživanja naglaÅ”ena su tri osnovna aspekta znanstvenog doprinosa. Prvi aspekt obuhvaÄa razvoj teoretskog modela procesa obrade informacija te interakcija izmeÄu pojedinaca u timskim aktivnostima razvoja tehniÄkih sustava te niz novih saznanja o timskim aktivnostima dobivenih primjenom teoretskog modela i paradigme prijelaza stanja za analizu protokola aktivnosti generiranja ideja i pregleda koncepata. Drugi aspekt ukljuÄuje
pripadajuÄe originalne naÄine vizualizacije udjela i uzoraka tranzicija meÄu analizom, sintezom i evaluacijom u prostoru problema i rjeÅ”enja za timske aktivnosti u razvoju proizvoda. TreÄi aspekt znanstvenog doprinosa obuhvaÄa razvoj matematiÄkog modela i raÄunalnog alata za simulaciju timskih aktivnosti temeljem predloženog teoretskog modela, u svrhu boljeg razumijevanja, planiranja i upravljanja razvojnim projektima, kao i stvaranja novih saznanja o timskom radu u konceptualnoj fazi adaptivnih i inovativnih projekata razvoja tehniÄkih sustava
Model procesa obrade informacija i interakcija u timskom razvoju tehniÄkih sustava
Teamwork is often regarded as a critical operation element of product development organisations, whereas an efficient team-based approach to engineering design activities is a prerequisite for the success of technical systems development projects. Design team members thus need assistance in the form of methods and tools that will facilitate collaboration during team design activities, inasmuch as researchers and project managers require support in developing and prescribing the most appropriate and efficient methods and tools for the particular design tasks.
The research reported in the thesis aims at improving the understanding of designing in teams, primarily in the stage of conceptual design and from the perspective of information processing. A more specific research aim has been formed as follows: to review, develop and test models of team design activity in the development of technical systems, which will build on information processing and interactions appearing in team design activities in the conceptual design stage of the development. The main purpose of these models is to enhance decision-making and planning of technical systems development, by enabling both capturing and generating data sets that reflect process patterns distinctive for specific team compositions and working processes.
A state-transition-based theoretical and mathematical models have been developed and used to experimentally investigate the patterns of design operations performed during two types of team conceptual design activities ā ideation and concept review ā as well as two types of engineering design projects ā adaptive and innovative. The presented work builds on the perception of design problems as ill-defined and implies that conceptual design activities involve the simultaneous development of problems and solutions through the usage of three distinctive design operations: analysis, synthesis, and evaluation. The three design operations have been defined as fine-grain design information-processing acts performed by design teams when exploring the content of both the problem space and the solution space. Moreover, design operations have been conceptualised as transitions between states of the explored design space, thus providing a basis for the state-transition model.
The developed models and the accompanying computational tool fulfilled the purpose of supporting research activity. The results of the protocol analysis and computational simulation studies indicate that the model can be used to identify, analyse and simulate sequences of design
operations which are distinctive for specific working processes, such as divergent and convergent team conceptual design activities, as well as for a systematic approach to conceptual design. The experimental findings which could have been compared to the insight from the available literature have been found aligned with the current understanding of designing in teams. Based on the listed findings, it can be argued that the developed state-transition model provides more flexibility when it comes to capturing and comparing the patterns of analysis, synthesis and evaluation design operations in the problem and the solution space and offers the potential of improving design process understanding through either protocol analysis or computational studies of team conceptual design activity.Timski rad kljuÄan je element djelovanja gotovo svake organizacije, a uÄinkovit timski pristup razvojnim aktivnostima jedan je od preduvjeta za uspjeh inovativnih razvojnih projekata. Inovacije nisu specifiÄno vezane samo za izvanredne pojedince veÄ su i doprinos svih ljudi u organizaciji i njihovih zajedniÄkih aktivnosti. To su potvrdila i istraživanja posveÄena formalnim procesima razvoja i nastanka inovacija te njihovom doprinosu uspjeÅ”nom razvoju novih proizvoda, gdje su prouÄavanjem najboljih primjera iz prakse definirane smjernice koje je potrebno ukljuÄiti u razvojne procese organizacije kako bi se potaknula inovativnost. Uz to, u literaturi je primjetan znaÄajan porast interesa za prouÄavanje ponaÅ”anja inženjera u postojeÄim procesima i timskim aktivnostima kao Å”to su generiranje ideja, donoÅ”enje odluka, rjeÅ”avanje problema ili pregled konstrukcije.
Istraživanja takoÄer pokazuju da joÅ” uvijek postoji potreba da se Älanovima razvojnih timova osigura bolja metodoloÅ”ka podrÅ”ka i podrÅ”ka u alatima za koncipiranje i konstruiranje tijekom timskih aktivnosti razvoja tehniÄkih sustava, a voditeljima projekata alati i metode uz pomoÄ kojih Äe se lakÅ”e nositi s izazovima koji proizlaze iz kompleksnosti upravljanja timskim radom. Kako bi se to omoguÄilo, potrebno je razviti formalne modele obrade informacija i interakcija za uobiÄajene timske aktivnosti u kontekstu razvoja tehniÄkih sustava. Implementacijom takvih modela u simulacijama timskog rada moguÄe je generirati skupove podataka potrebne za analizu utjecaja promjena u kompoziciji timova i naÄinu izvoÄenja radnih procesa, kao i donoÅ”enja odluka pri realizaciji razvojnih projekata.
Cilj je istraživanja osmisliti, formulirati i testirati teoretske i matematiÄke modele aktivnosti timskog rada u razvoju tehniÄkih sustava. Istraživanjem se modeliraju procesi obrade informacija i interakcije tijekom timskih aktivnosti. Svrha modela i njihove primjene u eksperimentalnim studijama jest prikupljanje i generiranje skupova podataka relevantnih za analizu obrazaca obrade informacija za razliÄite kompozicije timova i razliÄite radne procese, a koji se mogu koristiti za donoÅ”enje odluka pri planiranju i upravljanju razvojnim projektima.
Predloženim istraživanjem verificira se hipoteza da modeliranje i simulacija obrade informacija i interakcija pojedinaca koji sudjeluju u izvoÄenju timskih aktivnosti omoguÄuje razumijevanje znaÄajki inovativnih i adaptivnih projekata razvoja tehniÄkih sustava te time unaprjeÄuje planiranje i upravljanje razvojnim projektima.
Metodologija
Istraživanje je metodoloÅ”ki utemeljeno na opÄoj metodologiji istraživanja u znanosti o konstruiranju te je provedeno u Äetiri osnovna koraka: preliminarno istraživanje (raÅ”ÄiÅ”Äavanje zahtjeva na istraživanje), pregled literature (deskriptivno istraživanje I), razvoj teoretskog i matematiÄkog modela (preskriptivno istraživanje) te provedba eksperimentalnih studija i validacije modela (deskriptivno istraživanje II). Preliminarno istraživanje ukljuÄuje pregled postojeÄe znanstvene i struÄne literature unutar podruÄja istraživanja s ciljem inicijalnog opisa postojeÄe situacije, željenih rezultata te definiranja osnovnih pretpostavki. Definirani su ciljevi, hipoteza i doprinosi istraživanja. Pregledom literature dan je uvid u vrste postojeÄih modela razvojnih procesa, s posebnim naglaskom na aspekte dekompozicije, obrade informacija i vrste razvojnih projekata. Pregled je ukljuÄio modele razliÄitih razina granuliranosti, od modela koji opisuju faze razvoja novih proizvoda do modela timskih aktivnosti koji opisuju korake obrade informacija i interakciju Älanova tima. Ishod toga koraka jest formulacija istraživaÄkih pitanja, Äime je usmjeren daljnji tijek istraživanja. Razvijena su dva modela. Teoretski model kao dio teoretskog okvira razvijen je na temelju saznanja iz pregleda literature. Drugi, matematiÄki model kreiran je na temelju statistiÄke analize podataka prikupljenih prvom eksperimentalnom studijom. Uz modele su razvijene pripadajuÄe vizualizacije procesa obrade informacija te raÄunalni alat za simulaciju procesa koncipiranja proizvoda. Eksperimentalne studije provedene su primjenom razvijenih modela u svrhu analize i generiranja podataka relevantnih za procesuiranje informacija u timskim aktivnostima razvoja tehniÄkih sustava. Rasprava o rezultatima eksperimentalnih studija ujedno je i evaluacija razvijenih modela, posebice u odnosu na formulirana istraživaÄka pitanja te prema kriterijima postavljenih ciljeva i hipoteze istraživanja.
Teoretske osnove
Preliminarnim pregledom literature istraživanje je fokusirano fazu koncipiranja proizvoda, gdje se tijekom razvoja tehniÄkih sustava javlja velika potreba za timskim radom. Za dekompoziciju i modeliranje procesa obrade informacija odabrana je paradigma operacija konstruiranja. Operacije konstruiranja osnovni su mehanizmi obrade informacija kojima se Älanovi tima koriste kako bi manipulirali sadržaj dviju dimenzija prostora konstruiranja ā prostora problema i prostora rjeÅ”enja.
Formulirane su definicije triju temeljnih operacija, odnosno skupina operacija obrade informacija u kontekstu timskog koncipiranja proizvoda: analize, sinteze i evaluacije. Timovi analiziraju kako bi unaprijedili razumijevanje pojedinih konstrukcijskih entiteta u istraženom prostoru konstruiranja. Analizom prostora problema raste razumijevanje potreba, zahtjeva i ograniÄenja dok se analizom prostora rjeÅ”enja poveÄava razumijevanje ideja, koncepata i koncepcijskih alternativa. Nadalje, timovi sintetiziraju kako bi stvorili nove entitete u prostoru konstruiranja. Sintezom rjeÅ”enja nastaju novi entiteti, ideje i rjeÅ”enja za zadane probleme dok sintezom problema nastaju entiteti koji opisuju nove potrebe, zahtjeve i ograniÄenja. Naposljetku, evaluacijom se ocjenjuje korisnost pojedinih entiteta u istraženom prostoru konstruiranja. Za razliku od analize i sinteze, evaluacija ukljuÄuje i entitet kriterija u odnosu na koji se provodi ocjenjivanje.
Tri temeljne operacije u prostoru konstruiranja objedinjene su u teoretski model prijelaza stanja, kao tranzicije izmeÄu stanja razvijanog tehniÄkog sustava, odnosno stanja procesa konstruiranja. Tako koncipiran model omoguÄuje preslikavanje i analizu udjela operacija konstruiranja, njihovih sekvenci i vjerojatnosti prijelaza iz jedne operacije u drugu tijekom timskih razvojnih aktivnosti. Uz model prijelaza stanja razvijene su i pripadajuÄe vizualizacije udjela operacija konstruiranja te su definirane varijable i mjere za analizu procesa pomoÄu eksperimentalnih studija.
Eksperimentalna studija analize protokola
Testiranje teoretskog modela i pripadajuÄih vizualizacija provedeno je eksperimentalnim studijama. Prva studija provedena je koriÅ”tenjem analize protokola, a s ciljem identifikacije obrazaca analize, sinteze i evaluacije u prostoru problema i rjeÅ”enja za dvije razliÄite vrste timskih aktivnosti u konceptualnoj fazi razvoja tehniÄkih sustava ā generiranja ideja i pregleda koncepata. Analiza protokola provedena je za Äetiri razvojna tima sastavljenih od studenata viÅ”ih godina strojarstva. Svaki je tim sudjelovao u jednoj aktivnosti generiranja ideja i jednoj aktivnosti pregleda razvijenih koncepata. Proces obrade informacija analiziran je metrikama i vizualizacijama predloženim u okviru teoretskih osnova modela prijelaza stanja.
Primjena teoretskog modela omoguÄila je identifikaciju obrazaca obrade informacija i interakcija karakteristiÄnih za dvije analizirane aktivnosti, poput divergentnih ciklusa sinteze problema i rjeÅ”enja tijekom aktivnosti generiranja ideja ili konvergentnih ciklusa analize i evaluacije rjeÅ”enja za vrijeme aktivnosti pregleda koncepata. Nadalje, primjena modela omoguÄila je identifikaciju obrazaca koji su bili uÄestali u obje aktivnosti, poput obrazaca sekvenci operacija analize, sinteze i evaluacije rjeÅ”enja te primjene sinteze kao sredstva za
prebacivanje iz prostora problema u prostor rjeÅ”enja i obratno. PotvrÄeno je da se odmicanjem faze koncipiranja smanjuje udio operacija konstruiranja u prostoru problema.
Rezultati prve eksperimentalne studije takoÄer otkrivaju da timovi na sliÄan naÄin pristupaju istraživanju prostora problema i rjeÅ”enja, koristeÄi se sliÄnim sekvencama analize, sinteze i evaluacije. Posebno je zanimljivo da ni aktivnost generiranja ideja ni aktivnost pregleda koncepata ne održavaju mikroobrasce sekvenci operacija konstruiranja kao Å”to su analiza ā sinteza ā evaluacija ili sinteza ā analiza ā evaluacija, na kojima se temelje neki od modela aktivnosti konstruiranja razmatranih pregledom literature.
MatematiÄki model i eksperimentalne studije
Rezultati i saznanja o obrascima obrade informacija iz prve eksperimentalne studije iskoriÅ”teni su za razvoj matematiÄkog modela. Identificirane su i statistiÄki modelirane veze izmeÄu udjela i sekvenci operacija konstruiranja. Te su veze, vodeÄi raÄuna o teoretskim osnovama prijelaza stanja, objedinjene i formalizirane unutar matematiÄkog modela. Validacija matematiÄkog modela provedena je repliciranjem rezultata prve eksperimentalne studije (analize protokola). MatematiÄki je model zatim raÄunalno implementiran simulatorom aktivnosti obrade informacija i interakcija u konceptualnoj fazi razvoja tehniÄkih sustava te su razvijeni novi eksperimenti s ciljem istraživanja obrazaca obrade informacija u inovativnim i adaptivnim razvojnim projektima. Postavke simulacija inovativnih i adaptivnih projekata definirane su na temelju saznanja proizaÅ”lih iz pregleda literature.
Niz simulacija adaptivnih i inovativnih projekata omoguÄio je prikupljanje veÄe koliÄine podataka o udjelima, redoslijedu i vjerojatnostima primjene operacija konstruiranja u razliÄitim stadijima koncipiranja tehniÄkih sustava. Identificirani su prijelazi stanja karakteristiÄni za dvije vrste projekata, poput konvergentnih ciklusa analize i evaluacije te divergentnih ciklusa sinteze i evaluacije unutar i izmeÄu prostora problema i rjeÅ”enja. Nadalje, takvi se prijelazi stanja mogu direktno povezati s koevolucijom prostora problema i rjeÅ”enja, odnosno epizodama u procesu gdje istraživanje jedne dimenzije prostora konstruiranja izaziva stvaranje novih entiteta u drugoj dimenziji. ViÅ”e potencijalnih epizoda koevolucije identificirano je za inovativne projekte. S druge strane, u simulacijama procesa adaptivnih projekata uoÄena je viÅ”a razina sistematiÄnosti, ponajviÅ”e u obliku dobro uoÄljivih konvergentnih i divergentnih stadija konceptualne faze. Formulirana je tvrdnja da su sistematiÄnost i epizode koevolucije usko povezani s dekompozicijom zadanog konstrukcijskog problema u potprobleme, ali i s neizvjesnoÅ”Äu u planiranju sljedeÄih koraka procesa razvoja. Adaptivne projekte karakteriziraju
niža razina neizvjesnosti i eksplicitna dekompozicija problema na poÄetku konceptualne faze, a inovativne projekte visoka razina neizvjesnosti i implicitna dekompozicija problema.
Vrednovanje istraživanja
Vrednovanje teoretskog i matematiÄkog modela, kao i podataka prikupljenih analizom protokola i raÄunalnim simulacijama provedeno je raspravom kojom se adresiraju hipoteza, ciljevi i istraživaÄka pitanja. Rasprava se takoÄer oslanja na saznanja iz dostupne literature.
Razvijeni teoretski i raÄunalni modeli te popratne vizualizacije ispunili su svrhu podrÅ”ke istraživanju timskih aktivnosti u razvoju tehniÄkih sustava. Rezultati eksperimentalnih studija ukazuju da se modeli mogu koristiti za identifikaciju, analizu i simulaciju obrazaca operacija konstruiranja, poput sekvenci analize, sinteze i evaluacije u prostorima problema i rjeÅ”enja, a koji su karakteristiÄni za razliÄite razvojne procese, poput divergentnih i konvergentnih timskih aktivnosti te sistematiÄnog pristupa konceptualnoj fazi razvoja tehniÄkih sustava. Rezultati analize protokola i raÄunalnih simulacija u skladu su s trenutnim saznanjima u podruÄju znanosti o konstruiranju. Å toviÅ”e, u usporedbi s postojeÄim modelima, razvijeni teoretski i matematiÄki modeli, koji se koriste paradigmom prijelaza stanja, nude veÄu fleksibilnost prouÄavanja i opisivanja obrazaca operacija konstruiranja i time unaprjeÄuju razumijevanje timskog konstruiranja.
Razvijene vizualizacije prijelaza stanja na tri naÄina dodatno proÅ”iruju razumijevanje identificiranih obrazaca. Prvo, kao svojevrsni sažetak svih prijelaza izmeÄu operacija konstruiranja unutar i izmeÄu prostora problema i prostora rjeÅ”enja, koji odražava frekventnost prijelaza iz jedne operacije konstruiranja u drugu. Drugo, vizualizacije se mogu koristiti kao predloÅ”ci za zapisivanje i prikaz uÄestalih obrazaca sekvenci operacija konstruiranja, ali i obrazaca koji su specifiÄni za pojedine timske aktivnosti u konceptualnoj fazi razvoja tehniÄkih sustava. TreÄe, vizualizacije promjene udjela pojedinih operacija konstruiranja tijekom timskih aktivnosti omoguÄuju intuitivnu analizu, usporedbu i karakterizaciju procesa konstruiranja za razliÄite timove te mogu pomoÄi u analizi pojava poput iteracije, neizvjesnosti, istraživanja prostora konstruiranja i sistematiÄnog pristupa konstruiranju.
Na temelju vrednovanja istraživanja naglaÅ”ena su tri osnovna aspekta znanstvenog doprinosa. Prvi aspekt obuhvaÄa razvoj teoretskog modela procesa obrade informacija te interakcija izmeÄu pojedinaca u timskim aktivnostima razvoja tehniÄkih sustava te niz novih saznanja o timskim aktivnostima dobivenih primjenom teoretskog modela i paradigme prijelaza stanja za analizu protokola aktivnosti generiranja ideja i pregleda koncepata. Drugi aspekt ukljuÄuje
pripadajuÄe originalne naÄine vizualizacije udjela i uzoraka tranzicija meÄu analizom, sintezom i evaluacijom u prostoru problema i rjeÅ”enja za timske aktivnosti u razvoju proizvoda. TreÄi aspekt znanstvenog doprinosa obuhvaÄa razvoj matematiÄkog modela i raÄunalnog alata za simulaciju timskih aktivnosti temeljem predloženog teoretskog modela, u svrhu boljeg razumijevanja, planiranja i upravljanja razvojnim projektima, kao i stvaranja novih saznanja o timskom radu u konceptualnoj fazi adaptivnih i inovativnih projekata razvoja tehniÄkih sustava
The use of neurofeedback method in a child with Asperger\u27s syndrome
Neurofeedback predstavlja jednu od neinvazivnih metoda samoregulacije s ciljem postizanja promjena u podruÄju kortikalne aktivnosti posredstvom operantnog uvjetovanja. Cilj ovoga istraživanja odnosio se na procjenu uÄinka primjene neurofeedback tretmana u djeteta s Aspergerovim sindromom.
Za potrebe istraživanja koncipiran je i proveden neurofeedback trening primjenom Infra Low Frequency metode na uzorku od jednog ispitanika, djeÄaka s Aspergerovim sindromom (KD = 11). Neurofeedback trening provodio se tijekom 20 seansi u okviru kojih je u 15 seansi koriÅ”ten jednokanalni trening na podruÄjima zaduženim za kontrolu impulzivnosti, stabilnost, fiziÄku smirenost, kontrolu pažnje, i emocionalnu reaktivnost, dok je u okviru 5 seansi koriÅ”ten dvokanalni trening s težiÅ”tem na prefrontalnu regiju zaduženu za emocionalne procese. U svrhu procjene uÄinkovitosti provedenog programa roditelji su ispunjavali upitnike EEG Expert i Autism Treatment Evaluation Checklist (ATEC) u tri toÄke procjene: prije, tijekom i po zavrÅ”etku provedenog programa.
Rezultati na upitniku EEG Expert pokazali su smanjenje simptoma na svim varijablama procjene, te statistiÄki znaÄajnu promjenu na varijablama u podruÄju emocija, dok su rezultati na ATEC ukazali na tendenciju smanjenja simptoma, ali bez statistiÄke znaÄajnosti. Podaci dobiveni u problemskom podruÄju emocije mogu se smatrati vrijednima, buduÄi da je neurofeedback trening bio usmjeren na ublažavanje specifiÄnih teÅ”koÄa kao Å”to su: teÅ”koÄe spavanja, griženje noktiju, sram, strahovi, ljutnja, impulzivnost. TakoÄer, rezultati dobiveni u ovom, kao i dosadaÅ”njim srodnim istraživanjima, naglaÅ”avaju važnost provedbe daljnjih sustavnih istraživanja u podruÄju koncipiranja i evaluacije neurofeedback metode u osoba s Aspergerovim sindromom, ali i u populaciji osoba s drugim neurorazvojnim poremeÄajima.Neurofeedback is one of the non-invasive methods of self-regulation with the aim of achieving changes in the area of cortical activity by using process operative conditioning. The aim of this study was to evaluate the effect of neurofeedback training in children with Aspergerās syndrome.
In this study, neurofeedback training was developed using the Infra Low Frequency method on a sample of one boy with Asperger\u27s syndrome (age 11). Neurofeedback training consisted of 20 sessions of which 15 were one-channel training on areas responsible for the control of impulse, stability, physical relaxation, attention and emotional reactivity. Within the next 5 sessions two-channel training was used focused on the prefrontal region in charge of emotional processes. In order to evaluate the effectiveness of the applied therapy program, parents completed EEG Expert and Autism Treatment Evaluation Checklist (ATEC) questionnaires in three assessment points: before, during and after the therapy program.
Results at EEG Experts have shown a reduction in symptoms on all variables and statistically significant changes in the area of emotion, whereas ATEC results indicate a tendency to reduce symptoms but without statistical significance. The data obtained in the area of emotions can be considered valuable since neurofeedback training was aimed at alleviating specific difficulties such as sleeping difficulties, nail scratching, shame, fear, anger, impulsiveness, etc. Also, the herein obtained results, as well as previous related researches, emphasize the importance of further systematic researches in the area of conceptualization and evaluation of neurofeedback methods in persons with Asperger\u27s syndrome, but also in the population with other neurodevelopmental disorders
The use of neurofeedback method in a child with Asperger\u27s syndrome
Neurofeedback predstavlja jednu od neinvazivnih metoda samoregulacije s ciljem postizanja promjena u podruÄju kortikalne aktivnosti posredstvom operantnog uvjetovanja. Cilj ovoga istraživanja odnosio se na procjenu uÄinka primjene neurofeedback tretmana u djeteta s Aspergerovim sindromom.
Za potrebe istraživanja koncipiran je i proveden neurofeedback trening primjenom Infra Low Frequency metode na uzorku od jednog ispitanika, djeÄaka s Aspergerovim sindromom (KD = 11). Neurofeedback trening provodio se tijekom 20 seansi u okviru kojih je u 15 seansi koriÅ”ten jednokanalni trening na podruÄjima zaduženim za kontrolu impulzivnosti, stabilnost, fiziÄku smirenost, kontrolu pažnje, i emocionalnu reaktivnost, dok je u okviru 5 seansi koriÅ”ten dvokanalni trening s težiÅ”tem na prefrontalnu regiju zaduženu za emocionalne procese. U svrhu procjene uÄinkovitosti provedenog programa roditelji su ispunjavali upitnike EEG Expert i Autism Treatment Evaluation Checklist (ATEC) u tri toÄke procjene: prije, tijekom i po zavrÅ”etku provedenog programa.
Rezultati na upitniku EEG Expert pokazali su smanjenje simptoma na svim varijablama procjene, te statistiÄki znaÄajnu promjenu na varijablama u podruÄju emocija, dok su rezultati na ATEC ukazali na tendenciju smanjenja simptoma, ali bez statistiÄke znaÄajnosti. Podaci dobiveni u problemskom podruÄju emocije mogu se smatrati vrijednima, buduÄi da je neurofeedback trening bio usmjeren na ublažavanje specifiÄnih teÅ”koÄa kao Å”to su: teÅ”koÄe spavanja, griženje noktiju, sram, strahovi, ljutnja, impulzivnost. TakoÄer, rezultati dobiveni u ovom, kao i dosadaÅ”njim srodnim istraživanjima, naglaÅ”avaju važnost provedbe daljnjih sustavnih istraživanja u podruÄju koncipiranja i evaluacije neurofeedback metode u osoba s Aspergerovim sindromom, ali i u populaciji osoba s drugim neurorazvojnim poremeÄajima.Neurofeedback is one of the non-invasive methods of self-regulation with the aim of achieving changes in the area of cortical activity by using process operative conditioning. The aim of this study was to evaluate the effect of neurofeedback training in children with Aspergerās syndrome.
In this study, neurofeedback training was developed using the Infra Low Frequency method on a sample of one boy with Asperger\u27s syndrome (age 11). Neurofeedback training consisted of 20 sessions of which 15 were one-channel training on areas responsible for the control of impulse, stability, physical relaxation, attention and emotional reactivity. Within the next 5 sessions two-channel training was used focused on the prefrontal region in charge of emotional processes. In order to evaluate the effectiveness of the applied therapy program, parents completed EEG Expert and Autism Treatment Evaluation Checklist (ATEC) questionnaires in three assessment points: before, during and after the therapy program.
Results at EEG Experts have shown a reduction in symptoms on all variables and statistically significant changes in the area of emotion, whereas ATEC results indicate a tendency to reduce symptoms but without statistical significance. The data obtained in the area of emotions can be considered valuable since neurofeedback training was aimed at alleviating specific difficulties such as sleeping difficulties, nail scratching, shame, fear, anger, impulsiveness, etc. Also, the herein obtained results, as well as previous related researches, emphasize the importance of further systematic researches in the area of conceptualization and evaluation of neurofeedback methods in persons with Asperger\u27s syndrome, but also in the population with other neurodevelopmental disorders
Probno istraživanje: ortopedska svrdla s protoÄnim hlaÄenjem otvorenog tipa - je li standardna sterilizacija dovoljna?
Bone drilling causes focal temperature rise due to metal-to-bone contact, which may result in thermal osteonecrosis. Newly constructed internally cooled medical drill of an open type decreases temperature rise at a point of metal-to-bone contact although standard sterilization of such a drill could be inadequate due to bacteria retention within the drill lumen. The aim of this pilot study was to examine the effectiveness of sterilization and to propose sterilization recommendations for
internally cooled open type bone drills. Unused internally cooled medical steel bone drills were tested. Drills were contaminated with Pseudomonas aeruginosa, Bacillus sp., beta-hemolytic Streptococcus sp., Enterobacter sp. and methicillin-resistant Staphylococcus pseudintermedius and then incubated for 24 hours at 37 Ā°C. Afterwards, drills were autoclaved for 15, 20 and 30 minutes at 132 Ā°C and 2.6 bar.
When 15-minute sterilization was used, one out of 16 drills was contaminated with Pseudomonas aeruginosa, while the other 15 drills were sterile. Extended cycle sterilization in autoclave lasting for 20
and 30 minutes resulted in 100% sterility of all drills tested. In conclusion, lumened drills should be exposed to extended sterilization times in autoclave. Minimal recommended time for sterilization of
lumened drills is 20 minutes.BuÅ”enje kosti izaziva porast temperature na mjestu kontakta metala i kosti, Å”to može rezultirati termiÄkom osteonekrozom. Novokonstruirano svrdlo s unutarnjim hlaÄenjem otvorenog tipa smanjuje porast temperature na mjestu kontakta metala i kosti, ali standardna sterilizacija takvog svrdla može biti nedovoljna zbog zadržavanja bakterija unutar kanala svrdla. Cilj ovog probnog istraživanja bila je procjena uÄinkovitosti sterilizacije te prijedlog preporuka za sterilizaciju medicinskog svrdla s unutarnjim hlaÄenjem otvorenog tipa. Testirana su nekoriÅ”tena medicinska svrdla s unutarnjim hlaÄenjem otvorenog tipa. Svrdla su kontaminirana sljedeÄim bakterijama: Pseudomonas aeruginosa, Bacillus sp., beta-hemolitiÄki Streptococcus sp.,
Enterobacter sp. i meticilin-rezistentni Staphylococcus pseudintermedius. Inkubacija je trajala 24 sata na temperaturi od 37 Ā°C. Potom su svrdla sterilizirana u autoklavu 15, 20 i 30 minuta na temperaturi od 132 Ā°C i tlaku od 2,6 bara. Kod sterilizacije u trajanju od 15 minuta jedno od 16 koriÅ”tenih svrdla bilo je kontaminirano bakterijom Pseudomonas aeruginosa, dok su ostala svrdla bila sterilna. Produženi ciklus sterilizacije u autoklavu u trajanju od 20 odnosno 30 minuta rezultirao je sterilnoÅ”Äu svih svrdla. U zakljuÄku, svrdla s lumenom je potrebno sterilizirati produženim ciklusom sterilizacije. Minimalno preporuÄeno trajanje sterilizacije je 20 minuta
Monitoring, measurement and simulation of individual and teamwork performance in collaborative product development and design
Funkcionalna klasifikacija djece s cerebralnom paralizom u Krapinsko-zagorskoj županiji
The aim was to study functional abilities and to create functional classification of
children with cerebral palsy (CP) in Krapina-Zagorje County, based on the classification of gross and
fine motor skills and associated impairments. Classification was performed according to the SCPE
(Surveillance of Cerebral Palsy in Europe) criteria. We used standardized and complementary functional
classification systems for cerebral palsy to create a functional profile. Research included 44
children with CP in the age range of 4 to 18 years. The results showed that the majority of children
had bilateral spastic CP (63.6%), followed by unilateral spastic (22.7%) while the representation of
dyskinetic CP was 9.09% and ataxic CP 4.55%. Based on the classification of gross and fine motor
skills, 43.2% of children had the ability to walk, 11% of children could walk with assistive mobility
devices, while 45.4% of children had a low functional level. The study also analyzed the associated
impairments where higher classification score of motor impairment correlated with the severity of
impairment. The results showed that children with dyskinetic CP and severe motor impairment could
have mild cognitive impairment. We systematically present the neuropsychological and functional
profile according to the CP type.Cilj je bio istražiti funkcionalnu klasifikaciju djece s cerebralnom paralizom (CP) u Krapinsko-zagorskoj županiji na
osnovi klasifikacije grubih i finih motoriÄkih funkcija te pridruženih odstupanja. Klasifikacija je provedena sukladno preporukama
europskog projekta pod naslovom Surveillance of Cerebral Palsy in Europe. Primijenjeni su standardizirani i meÄusobno
kompatibilni klasifikacijski sustavi s ciljem formiranja funkcionalnog profila. U istraživanju je sudjelovalo 44 djece s CP u
dobi od 4-18 godina. Rezultati su pokazali da je najuÄestaliji tip CP obostrani spastiÄni (63,6%), a potom jednostrani spastiÄni
tip (22,7%). Zastupljenost diskinetske CP u naÅ”em istraživanju bila je 9,09%, a ataktiÄne CP 4,55%. Sukladno klasifikaciji
grubih i finih motoriÄkih funkcija 43,2% djece je bilo pokretno, uz pomoÄ pomagala se moglo kretati 11% djece, dok je
nisku funkcionalnu razinu imalo 45,4% djece. U studiji su takoÄer analizirana i pridružena odstupanja, s tim da su viÅ”i stupnjevi
klasifikacije motoriÄkih funkcija korelirali s težinom oÅ”teÄenja. Rezultati su ukazali na to da djeca s diskinetskim tipom
CP i teÅ”kim motoriÄkim oÅ”teÄenjem mogu imati blaže kognitivno oÅ”teÄenje. Istraživanjem je sustavno prikazan neuropsiholoÅ”ki
profil i karakteristike pridruženih odstupanja u odnosu na tip CP te je formiran funkcionalni profil za svakog bolesnika
Usporedba epizootioloÅ”kog i kliniÄkog nalaza u koza s kazeoznim limfadenitisom i Morelovom bolesti.
Morelās disease and caseous lymphadenitis of sheep and goats are caused by Staphylococcus aureus subsp. anaerobius and Corynebacterium pseudotuberculosis, respectively. Both diseases have similar epizootiology and are characterized by abscess formations in or near major superficial lymph nodes. These similarities in the clinical picture, along with the fact that caseous lymphadenitis is a better known and more common disease result in frequent misdiagnosis of the disease. In this study, the clinical and epizootiological findings of Morelās disease and caseous lymphadenitis were evaluated and compared in two naturally infected goat herds. All animals in both herds were clinically examined by inspection and palpation for the presence of abscesses. Epizootiological data and clinical features, including the localization, number and size of the abscesses, were recorded and compared. The study showed that in the early epizootic stage both diseases equally affect both young and adult goats. The main differences in the clinical picture were related to the smaller average number and size of abscesses per animal in caseous lymphadenitis. However, these differences are insufficient to distinguish individual cases and so isolation and identification of the causative agent is still needed to confirm the diagnosis.Morelova bolest i kazeozni limfadenitis su zarazne bolesti koza i ovaca uzrokovane bakterijama Staphylococcus aureus subsp. anaerobius odnosno Corynebacterium pseudotuberculosis. Usprkos razliÄitoj etiologiji, obje bolesti imaju vrlo sliÄnu epizootiologiju i obje se oÄituju tvorbom apscesa unutar ili u blizini povrÅ”inskih limfnih Ävorova. Podatci o pojavi Morelove bolesti u Hrvatskoj vrlo su oskudni. Kazeozni limfadenitis javlja se ÄeÅ”Äe i o toj bolesti postoji viÅ”e pisanih podataka. Stoga su, osobito u sluÄajevima kada se ne provodi mikrobioloÅ”ka pretraga, pogreÅ”ne dijagnoze vjerojatno vrlo Äeste na Å”tetu Morelove bolesti. U ovom radu usporedili smo epizootioloÅ”ke i kliniÄke nalaze obiju bolesti u dva prirodno zaražena stada koza. Sve životinje kliniÄki su pretražene inspekcijom i palpacijom, te su zabilježeni podatci o lokalizaciji, broju i veliÄini apscesa. Usporedbom dobivenih podataka utvrdili smo da je uÄestalost obiju bolesti u ranom stadiju epizootije jednaka u mladih i odraslih koza. Osnovna razlika izmeÄu kazeoznog limfadenitisa i Morelove bolesti utvrÄena je u kliniÄkoj slici odnosno broju apscesa po životinji i njihovoj prosjeÄnoj veliÄini. U stadu u kojem je utvrÄen kazeozni limfadenitis utvrÄen je manji broj apscesa po životinji kao i manja veliÄina apscesa. Usprkos utvrÄenim razlikama izmeÄu opisanih bolesti smatramo da na temelju epizootioloÅ”kih podataka i kliniÄke pretrage nije moguÄe objektivno dijagnosticirati bolest veÄ je za njihovo razlikovanje potrebno izdvojiti i identificirati uzroÄnika